Tidligere:
Myten fortæller, at menneskene stjal nissernes julestjerne —
— for 100 år siden.
Men Tinka og Lasse har fundet ud af, at myten ikke taler sandt.
Så er den måske stadig i nissernes rige.
Nille og Mikkel er blevet venner.
Det er et gammelt projekt fra min studietid.
Den er smuk.
Fileas er bange for, at Prins Storm skal komme tilbage.
Vi må have flere vagter ud i Kongsby.
Jeg tror, din mor bliver overvåget.
— Fileas er på jagt efter dig. — Også efter dig.
Hvis vi finder Storm inden lillejuleaften, bliver han konge.
De finder Prins Storm.
Du ledte efter julestjernen, der skal give nisserne magien tilbage.
Men Storm husker ingenting, så de må klare sig uden ham.
Det var på toppen af Ensomhedens Tårn, kongen og mennesket mødtes.
— Så må julestjernen vel være der. — Det er alt for farligt.
Men de tager alligevel derud.
Åh, det er dybt.
Men de kan ikke komme ind.
Kun den rette konges hånd kan åbne denne dør.
Kun kongen kan komme ind.
Storm kan åbne døren! Han skal med herud.
Tinka og Lasse må have Storm med ud til Ensomhedens Tårn.
Tinka, vågn op Du sover, min ven
Der er brug for din styrke Det er jul nu igen
Du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige ...
Der står her, at hukommelsestab kan skyldes søvnløshed —
— og ernæring.
Ja, det man spiser.
Og folk kan få hukommelsestab, hvis de har fået et stort chok.
Hvis de har været ude for noget rigtig voldsomt.
Hvis vi prøver at give Storm et chok, kan det være, han kan huske igen.
— Hvad er nisser bange for? — Mennesker.
Andet end mennesker?
— Hvad er det? — En musefælde.
Hvis der kommer en mus, og den prøver at tage rosinen —
— så smækker den her sammen.
Hvis Storm fik sin finger i klemme, ville han så ikke få et chok?
Ej, det får man ikke et chok af. Det gør bare virkelig ondt.
Okay. Jeg har en anden idé. Kom.
Ja, hvor er du god. Hvem skal have den?
Det skal du.
Men hvis den bliver rigtig pæn, så skal nisserne.
Så kan de stille nissegrøden på den.
— Og hvad skal farmor så have? — En svigerdatter.
Hvad?
— Synes du også det? — Det ønsker hun sig i hvert fald.
Skal vi ikke bare lave en bordskåner til hende også?
Det er en god idé, men så skal du også save ti pinde til mig.
Javel frøken.
Hvad ønsker du dig, Øffert?
Far, Øffert ønsker sig også en bordskåner.
— Så må jeg nok hellere save 20. — Mm—mm.
Goddag!
Hej.
Hvad?
— Hvordan går det? — Hvad?
— Har du det godt? — Om jeg har det godt?
— Øh ja ... — Får lavet juletræer.
Er der noget, jeg kan hjælpe dig med?
Åh! Hvad laver du!
I skal holde op med at lave ballade. Jeg arbejder, jeg har travlt.
— Men hvor boede du som barn? — Hvad for noget?
Det kan jeg ikke lige huske. Jeg kan heller ikke høre noget.
— Af sted med jer. — Husker du slet ingenting?
Jeg har 50 juletræer, jeg skal have færdige til i morgen, jeg har travlt.
Kom, kom, kom.
Pas på her, ikke?
— God jul. — I lige måde.
— Hej, farmor. — Hej, unger.
— Du er jo en slags læge, ikke? — Jeg er dyrlæge.
Hvad kan man gøre for at få folk til at huske?
Man kan skrive en huskeseddel.
Det er mere sådan ... stort.
Hvis man slet ikke kan huske noget helt bestemt.
Når man bliver gammel, kan man jo godt glemme ting.
Derfor skal man løse kryds—og—tværs og få masser af frisk luft.
Men hvis man skal huske noget vigtigt lige med det samme.
Hvad har din far nu glemt?
Det er så ikke far for en gangs skyld.
Man kan jo komme med nogle ting, som kan lede ham på vej.
Vise ham noget, han kan genkende.
— Fx hvis han hører en lyd ... — Det skal ikke være en lyd.
Nej?
Hvad hvis han kan genkende en duft?
Det er en rigtig god idé. Forskningen viser —
— at lugtehjernen er knyttet til det autonome nervesystem —
— så når den går i gang, så opstår erindringen ud af ...
— Mjav! — Georg, er du vågen?
Alle får Kyrusier til jul. Storm må have fået dem mange gange.
De vil helt sikkert få ham til at huske.
Her. Tag den.
Du skal holde der. Sådan.
Så skal den bare ned i dejen. Er du klar?
Ja.
Skru ned, skru ned for hastigheden.
Sådan der.
Det kan du sagtens.
Nå, det var mel, æg, smør og sukker. Hvad mere?
— Og kørnis. Og smult. — Ja, okay ... Øhm ...
Jeg tror ikke, vi har kørnis. Vi har noget allehånde.
Eller hjortetaksalt?
Eller hvad med noget potaske?
Det lyder altså ikke som krydderier.
Det står på krydderihylden.
Ved du overhovedet, hvordan man laver de der ... kyrusier?
Ved du ikke, hvordan man laver dem?
Nej.
Men jeg kender en, der ved det.
— Tinka, hvad ...? — Ingen så mig.
Jeg går med det samme igen, og du skal med.
— Du skal hjælpe os med noget. — Hvis nogen opdager ...
Det er vigtigt.
Du skal tage alt det med, du skal bruge til at lave kyrusier.
Der er ikke tid til at forklare. Du skal bare skynde dig.
— Hvorfor skal jeg med ind og bage? — Mor, kom nu!
— Dejligt, at du vil hjælpe os. — Selvfølgelig.
Der er gået hul på et eller andet!
Det er melet!
Mød mig ved portalen om lidt.
— Så skal jeg bruge en kniv. — Ja.
Min mormor lærte mig at bage dem.
Har du en lidt mindre kniv?
Sådan en?
Så når du spiser kyrusier, så tænker du altid på din mormor?
Ja. Altid.
Det er Tinkas yndlingskager. Du skal se, hvor mange hun kan spise.
Engang spiste du så mange, at du kastede op.
— Jeg tror, Lasse er ligeglad. — Nej, det ... Det er fint.
Det er virkelig sødt af dig, at du gerne vil hjælpe Tinka.
Jamen selvfølgelig.
— Skal du ikke tage den? — Nej, det ...
— Værsgo. — Ja ...
Hej, Toby. Hvad så?
— Hej. Hvad laver du? — Jeg chiller bare lidt.
Har du seriøst et forklæde på? Nice.
— Nej, jeg har sgu da ej. — Hedder det ikke et forklæde?
Hvem var det? Har du fået dame på?
Nej, det er bare ... nogen fra min nye klasse.
Du har fået dame på! Jeg kan se det på dig!
Tobias, jeg bliver nødt til at smutte. Vi ses.
Mennesker er mærkelige.
Uhm, her dufter af jul, hvad? Hej, Nille.
— Goddag. — Sikke en overraskelse.
— Har I bagt kager? — Ja, men ikke til jer.
Vi skal selv bruge dem desværre.
Skal jeg også bage en omgang til jer?
Ja, jeg vil gerne hjælpe.
Hvor hyggeligt. Så sætter jeg te over.
— Kom. — Tak for hjælpen, mor.
Prøv at se, hvad mig og min far har lavet.
Ej, hvor er de fine.
— Kan du række mig kagerne? — Her.
Kom så, Lulu, ind i varmen.
Plads!
Hallo?
Surprise!
Overraskelse ...
— Hvordan er I kommet ind? — Der stod et vindue åbent.
Vi ville sige undskyld, fordi vi kom til at forskrække dig.
— Hvor stod der et vindue åbent? — Det har vi lukket nu.
— Jeg plejer aldrig at glemme ... — Vi har kage med.
— Det er hjemmebag. — Hvor stod det vindue åbent henne?
Spis.
Jeg plejer aldrig at glemme at lukke vinduer til.
Hvad tænker du på, når du spiser kagerne?
— De smager godt. — Og hvad mere?
Der er flere af dem.
Minder kagerne dig om noget?
Mmm ... minder mig om ... peberkager.
Det er ikke peberkager. Det er kyrusier.
Mmm ky ... rus. Uhm, lækkert.
Hvad synes du om dem? Har du smagt kyrusier før?
— Har I puttet noget i dem? — Nej.
— Må jeg tage en til? — Ja. Bare spis. Tag to.
Nille?
Så en arkitekt bygger ikke selv husene?
Nej, han tegner dem kun.
Men jeg kan godt lide at bygge ting ovre i værkstedet.
Mig og min far er gode til at bygge bordskånere.
Ja. Men jeg bygger også lidt større ting.
Du burde lave din gamle stol færdig.
Jeg er faktisk gået i gang med den.
— Nu må vi se ... — Den skal nok blive smuk.
Måske kunne jeg brodere noget til sædet?
— Vil du det? — Ja.
Hvilken bordskåner, synes du, er flottest?
Den der.
Nå, men jeg må desværre også se at komme hjem.
— Jeg kan da køre dig. — Nej, det behøver du ikke.
— Jeg vil gerne. — Bliv her sammen med Astrid.
Du kan lære din far at lave sådan nogle rigtig flotte bordskånere.
Det vil jeg gerne.
Øh, Nille ...? Har du lyst til at komme til frokost i morgen?
Ja.
Det bliver nok ikke noget fint, men ...
... skal vi sige ved middagstid?
— Ja. Det siger vi. — Så er det en aftale.
Mennesketegn?
— Hvad mærker du, når du spiser? — Jeg har ondt i maven.
Kommer du slet ikke i tanke om noget? Hvor du har boet eller din familie?
Jeg kan ikke ... Jeg bliver nødt til at give dem til Lulu.
Lulu?
Der må være en ting, som alle kan genkende i nissernes rige.
Vi har ikke andet ...
I er rigtig søde, men jeg skal ud og lave noget.
Vi har én ting.
Når magien skal fornys tændes julestjernens lys
Nissekongen tager til øen
Menneskemanden står ved søen
Trods forskellighed og tro får de venskab til at gro
Nissekongen, menneskemand danner ring, fordi de kan
Står i fællesskab og tænder
julestjernen mens de sender
ønsker ud om fred fordi sammen skaber vi magi
Du kunne huske noget!
Ja ...
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige ...
Næste gang i Tinkas Juleeventyr:
Jeg forstår ikke, at I bare skal bruge min hånd?
Du skal sætte din hånd i et aftryk.
— Hvorfor lige mig? — Fordi du er den rette konge.
— Far får gæster. — Ej, og der er blomster.
— Det er jo helt romantisk. — Det er bare en frokost.
Du må selv vælge, hvad der skal ske med dig og din datter.
Danske tekster TopTexT Anette Nielsen